Название | Rättsepp Õhk |
---|---|
Автор произведения | August Kitzberg |
Жанр | Классическая проза |
Серия | |
Издательство | Классическая проза |
Год выпуска | 0 |
isbn | 9789949530519 |
Soo? Wõi küll.
Ilma naljata, mina tulen kosja, mis sest, kui teie mulle koerad pääle ajate. Teist teie sarnast armast ja mõistlikku tütarlast ma ei tea ja…
Mis! Mis sa ütlesid? Kosja? Minu tütrele! Sina! Näljane rättsepp… Wälja! Wälja läwest selle-sama korraga. (Karjudes.) Korista ennast siit, et ma su nägu enam ei näe!
Isa! Mis nüüd?
See oli ju muidu nali!
Wõi nali. Minu tütar ei ole rättsepa naljatada! Käi minekit!
Kuidas, peremees, selle tühja sõna pärast…
Kas sa weel siin oled? Näljane, wigane rättsepp! Hei, poisid! Hei!
Siis sundku ta sind weel! (Karjub ka.) Wäike-rättsepp! Käärid kotti! Masin kasti ja lähme – kus seda ja teist! Mina ennast siin sõimata ei lase! (Toomale.) Minul ei ole sind ega sinu rikkust waja, mõistad seda! Ah sina oled rikas? Sa oled kümme korda oma rikkuse ori! Näe, rättsepp on waba mees, lähed ja tuleb sel ajal ja siis kui tahab! Wäike-rättsepp, hei! Tule!
Teine järk
Tuba Weskimäe talus. Keset tuba rättsepa töölaud masinaga. Pahemat kätt seina ääres woodi, paremat kätt wokk. Keskuks wiib tahakambri, külguks õue.
Esimene etendus
Hans, nokitseb töölaua juures. Perenaene, ketrab. Õhk, woodis pikali. Pärast Henn. Kell lööb 8.
Oeeh! Mis kell on?
No-noh! Meister nüüd ei tea…
Rigu! Palju kell on?
Kaheksa. Tulge üles, meister.
Kaheksa! Tont, nii palju juba! (Jääb uniselt woodi ääre pääle istuma, Wahel pühib käega üle näo, nagu peletaks kärpseid ära.) Mis päew täna on?
Ilus selge päew, meister.
Susi söögu sind! Mis tänase päewa nimi on, küsin ma?
Neljaspäew.
Sina! Sina tee oma nalja mujal ja mitte minuga. Sa oled mul kui rist jalus! Kus sind waja ei ole, sääl sa oled alati, aga kus sind waja on, säält sind ei leia.
Mis see wäike-rättsepp sulle nüüd kurja tegi, et sa nii pahlur oled?
Mina? Pahur? Ära hellitan oma poisi. Sa heldene aeg, kui mina õppisin ja olin, wana meister oli kui selge kuriwaim! Ei olnud sel ajal weel masinaid, kõik torka näpuga. Küll tema mind juukseid pidi sarjas ja kõrwu pidi tuuseldas, ma usun, (katsub käega oma kõrwu) mu kõrwad on sest ajast weel praegugi pääluust natuke kaugemal, kui teistel inimestel (püüab silmadega ümbert pää waadata) – ei saa neid ise näha.
Jah, teil on ikka suured kõrwad küll.
Suured kõrwad? Sinu omad on sinu jaoks liiga suured, aga eesli jaoks ikka weel wäikesed. Küll nad sul weel kaswawad kah…
Sa oled ikka küll, meister, halwasti maganud, wõi halba und näinud, muidu sa nõnda pahane ei ole. Kes käsib ka riietega maha heita.
Ah, Mis! (lööb käega).
Sa ikka midagi nägid. Mõtle järele. Sa muidu nii tige ei ole.
Jah, ma nägin küll. Ja päris weidrat und. Kõik mu ihu oli söödikuid täis, nii et neid käpuga sai päält maha pühkida. Küll mina pühkisin ja pühkisin, midagi see ei mõjunud. Ikka uusi ja uusi tuli asemele.
Конец ознакомительного фрагмента.
Текст предоставлен ООО «ЛитРес».
Прочитайте эту книгу целиком, купив полную легальную версию на ЛитРес.
Безопасно оплатить книгу можно банковской картой Visa, MasterCard, Maestro, со счета мобильного телефона, с платежного терминала, в салоне МТС или Связной, через PayPal, WebMoney, Яндекс.Деньги, QIWI Кошелек, бонусными картами или другим удобным Вам способом.